Děkujeme, že alespoň zvážíte přestat blokovat reklamy na Zatrolených hrách.
Je to náš hlavní zdroj příjmů, ze kterých financujeme provoz Zatrolených her.
Počet hráčů: | 1–4 |
Doporučený věk: | od 13 let |
Herní doba: | 120 min |
Herní svět: | Fantasy, Období kolonizace |
Herní kategorie: | kooperativní, strategická |
Čeština: | v balení hry |
Vydavatelé: | Fox in the Box & REXhry Greater Than Games, LLC Lacerta |
Autoři: | R. Eric Reuss |
Rok vydání: | 2017 |
Sdílej: |
Autor: Meeshab | 3.6.2024 | 3
Tato recenze vznikla jako součást Recenzního programu Zatrolených her. Recenzovaná hra byla poskytnuta vydavatelem (resp. distributorem).
Více informací o Recenzním programu | Všechny recenze sepsané v rámci Recenzního programu
Duchové ostrova – hra, která se ve statistikách stránky boardgamegeek stabilně drží na horních příčkách a kterou na český deskoherní trh přinesla spolupráce dvou velkých hráčů, REXher a Fox in the Box, je kooperativní puzzle solving, který vás přenese na vzdálený ostrov, jenž chráníte před kolonizátory.
Jako duchové žijete v malém tropickém ráji v křehkém příměří s původními obyvateli – Dahany. Tuto vaši idylu však začali v posledních letech narušovat kolonizátoři, kterým se ostrov zalíbil a chtějí se na něm zabydlet. Stavěním svých osad a neurvalým zacházením s posvátnou přírodou však brnkají vám, prastarým duchům, na nervy a vy se proto ze všech sil snažíte tuto verbež z ostrova vyhnat.
Co budete pro řešení tohoto sporu potřebovat? V krabici najdete 4 oboustranné desky ostrova, desku kolonizátorů, 8 panelů jednotlivých duchů, karty strachu, pohromy a kolonizátorů, karty běžných a silných schopností a jedinečných schopností jednotlivých duchů, přehledové karty a karty rozvoje schopností pro snazší duchy v počátcích hry. Dále hra obsahuje 4 desky scénářů a 3 desky koloniálních mocností, k nimž patří i dílky akcí. V neposlední řadě je tu spousta kartonových mincí, žetonů krátkodobých efektů, dřevěné žetony přítomnosti duchů a dahanských vesniček a plastoví průzkumníci se svými osadami, městy a žetony pohromy. Do základní krabice se vše hezky vejde, plastový pořadač na komponenty je funkční a pomůže s rychlejší přípravou hry. Ačkoliv jsem se bála, že plastové figurky kolonizátorů budou křehké a některému z nich se brzy odlomí kopí, je plast celkem pružný a i když je potřeba před hrou od sebe zakleslé figurky oddělit, nebyl při této akci zatím zraněn žádný nepřátelský bojovník.
Připravíte si desku kolonizátorů, umístíte na ni karty strachu, žetony strachu, kartu ostrova, žetony pohromy a karty pohromy.
Vezmete si tolik desek ostrova, kolik hraje hráčů a složíte je k sobě na stůl. Desky jsou oboustranné, jedna strana je jednodušší a druhá, překvapivě, těžší. Na desky dle předtištěných symbolů umístíte Dahany, žetony pohromy a první kolonizátorské osady a města, poté provedete první akci průzkum a umístíte na dané biomy i kolonizátorské průzkumníky.
Sami si pak vyberete, za kterého ducha budete hrát. Každý z nich má jiné startovní karty, jiné schopnosti i obtížnost. Vše je přehledně popsané na jejich kartách, a vy si tak můžete poskládat pravý dream team (a nebo taky ne). Na desce ducha je napsáno, kam máte umístit své žetony přítomnosti, zbytek žetonů přítomnosti umístíte na svou desku na místa ukazující množství energie a počet zahraných karet a můžete se vrhnout na hru.
Ve hře je samozřejmě spousta dalších pravidel, není ale účelem této recenze je všechna vypisovat, a tak se radši pojďme podívat na…
Přemýšlet, plánovat a spolupracovat! To jsou tři základní dovednosti, které ke zvládnutí této hry budete potřebovat. Bezpodmínečně. To, jak kolonizátoři postupují ostrovem, má totiž svá pravidla. Na místech, kde se vylodili průzkumníci, budou kolonizátoři v příštím kole stavět. A tam, kde stavěli, budou v dalším kole plenit. Vaším úkolem je tedy plánovat dopředu a ničit kolonizátory hned po vylodění, aby nemohli nic postavit nebo pak ničit jejich postavené budovy, aby nemohli plenit. Kolonizátoři mají různou sílu. Zatímco průzkumníci mají sílu 1, osady už útočí silou 2 a města silou 3. Síla 2 stačí k tomu, aby vám kolonizátoři zabili Dahana a na území umístili žeton pohromy – a tím pádem vás, coby ducha, z daného území vypakovali do nebytí. V okamžiku, kdy jako duch přijdete o všechny své žetony přítomnosti, prohráváte. Pokud jste byli nuceni použít všechny žetony pohromy, prohráváte také. A prohráváte, i pokud jste prolízali celý balíček karet kolonizátorů.
A jak tedy můžete vyhrát? Zpočátku musíte ostrov pročistit od všech kolonizátorů. Pokud se vám podaří nahnat kolonizátorům dost strachu, stačí mít ostrov bez osad a měst. Když vyděsíte agresory ještě víc, stačí vám už nemít nikde na plánu alespoň města. No a pokud se vám podaří vypotřebovat všechny karty strachu, vyděsili jste kolonizátory tak, že vyhráváte, ať už mají na ostrově postaveno cokoli.
Jak vidíte, dostat ty naplaveniny z tropického ráje není procházka růžovým sadem a věřte mi, že oni budou dělat vše proto, aby vám tento úkol znesnadnili. Kdybyste náhodou měli pocit, že vyhnat osadníky z ostrova už není taková výzva jako při prvních hrách a že to vlastně už dáváte levou zadní, přináší vám samotný základ hry několik osvěžujících možností, jak si zchladit hlavu plnou optimismu a uvrhnout se zpátky do depresivní bezmoci. Můžete si totiž zvolit jeden ze čtyř scénářů, popřípadě bojovat proti některé ze tří koloniálních mocností. Výše zmíněné možnosti lze i kombinovat, přičemž můžete použít i druhou stranu desek, která vám do hry přidá ještě pár stupínků frustrace navrch. Obtížnosti jednotlivých kombinací najdete v příslušné tabulce v pravidlech.
Už jsem psala, že se vlastně jedná o puzzle solving. Musíte si vždy uvědomit, kde kolonizátoři udeří a optimalizovat své tahy tak, abyste jim nedali moc šancí. Kombinace rychlých a pomalých efektů karet a vlastností jednotlivých duchů vám přináší neotřelý soubor možností, jejichž vybalancování vás většinou pořádně potrápí.
My jsme zpočátku nejvíce bojovali s tím, hlídat si podmínky na kartách – jaký je dosah, na koho působí a hlavně jsme často zapomínali na využívání symbolů ke spouštění vrozených schopností duchů. Také jsme občas před spuštěním pohromy pozapomněli zkontrolovat karty strachu. Sám autor ale v pravidlech uvádí, že takové situace se prostě stávají, že se od nich máme oprostit a hrát dál. To mi přišlo jako velmi sympatické a vstřícné gesto, díky kterému u mě hra zase o malý kousíček stoupla.
S postupem času si člověk pravidla zažije a většinou už na nic nezapomíná. Právě ve chvíli, kdy se pravidla usadí v hlavě a hráč si vše zautomatizuje, přichází čas přejít ke scénářům a mocnostem. Zatímco některé jsou poměrně mírumilovné, jiné vám nasolí pořádnou dávku deprese. Tohle byl pro mě osobně bod, ve kterém jsem se raději vrhla do sólového hraní. Přece jen si to člověk snáze vymyslí a zorganizuje sám, než když se musí zorganizovat s dalšími.
Velmi oceňuji asymetrii jednotlivých duchů. Ačkoliv kromě čtyř základních karet, které má každý duch jiné, je dobírací balíček stejný, budete se pokaždé snažit vybírat si jiné kombinace a hledat v nich stále lepší komba. Pro různé scénáře a mocnosti se také někteří duchové hodí více a jiní méně. Například vzít si do sólové hry ducha, jehož hlavním atributem je podporovat ostatní, je celkem masakr, nicméně zvládnete-li s ním hru porazit, máte upřímnou radost a mnohem větší pocit zadostiučinění než s jiným duchem, který by byl třeba pro danou situaci vhodnější.
Právě zkoušení jednotlivých duchů na různé scénáře a mocnosti se mi ve hře líbilo nejvíc. Každá hra byla vlastně dost jiná a pestrá, pokaždé vám přijdou trošku jiné karty, kolonizátoři jsou silnější na jiných územích… ale pokaždé si pěkně procvičíte mozkovny.
Jak už jsem naznačila, hra je podle mého názoru nejlepší pro sólo hraní popřípadě pro hru ve dvou. Ve třech nebo čtyřech hráčích už je kombinací takové množství, že domluvit se na strategii a na tom, kdo co a kdy zahraje, je velmi obtížné a hru to, podle mého názoru, až příliš zpomaluje a prodlužuje. I v jednom hráči vám odehrání partie většinou zabere přes hodinu (a nebo i mnohem více, pokud si každý tah do detailu propočítáváte a optimalizujete, popřípadě podstatně méně, pokud výše zmíněné neprovádíte a jste hodně rychle poraženi).
Pokud hledáte hru, u které si budete žhavit mozkové závity, která vám nedá vítězství zadarmo, něco, u čeho se zabavíte sami a nebo s jedním dalším spoluhráčem, hru, která v sobě nemá mnoho náhody, zato se v ní vyplatí umět počítat a plánovat budoucí kroky, budou Duchové ostrova hrou, kterou určitě oceníte.
Pokud hrajete s vyšším počtem hráčů, počítejte s tím, že je opravdu nutná aktivní interakce všech zúčastněných, což vede k větším prostojům, nutnosti složitějšího plánování a mnohdy také ke střetu případných alfa hráčů.
Nedoporučila bych ji tedy rozhodně deskoherním začátečníkům ani těm, co chtějí hrát „jen tak na pohodu“ a příliš neplánovat, a ani dětem pod 14 let (herní mechanismus není složitý, ale to vícefázové plánování vyžaduje pokročilejší strategické myšlení).
Já teda tuhle hru radši hraju právě ve větším počtu (ideálně ve čtyřech), protože prostě počítám s tím, že to bude delší, ale kompenzuje mi to právě to, jaké ve hře vznikají synergie jednak tím, že je v ní víc duchů s různými herními principy (silnými stránkami a slabinami) a zároveň obecně víc různých karet, protože víc hráčů = víc nadraftovaných karet schopností, které se pak dají skládat a kombit mezi sebou.
--
admin popisů a recenzí her ZH, překladatel FitB a REXher
@Kew Tak to teda klobouk dolů. Nám se z toho vařila hlava a dost jsme se i dohadovali nad tím, co má kdo udělat. Výběr karet nám trval strááááášně dlouho a když už jsme se tedy konečně shodli na tom, co za karty vybereme, tak už jsme si skoro nepamatovali, jak jsme je vlastně chtěli zahrát. :-D Ale dám tomu ještě šanci s jinou herní skupinou, třeba budu příjemně překvapená. Díky za tvoji poznámku - byla jsem rozhodnutá to ve čtyřech už nikdy v životě nezkusit, ale nahlodal jsi mě.
Za mě skvělá v každým počtu, co jsem zkusil (1, 2, 4; pokaždé se všemi CZ rozšířeními).
V true sólu to je nejvíc poklidný v tom smyslu, že si vše můžu dobře naplánovat sám, což mi obecně vyhovuje, protože mi pak nepraskne hlava; ve dvou s kolegou mě zase baví to, jak se doplňujeme mezi sebou (jeden třeba víc útočí, druhý brání apod.) a ve 4 jsem to hrál teď v sobotu prvně (všichni to tak měli), a i když to byl místy bolehlav (byl už pozdní večer a hráli jsme předtím D:I Uprising) a na celé mapě trochu chaos, tak to celkově byl pro mě jeden z nejlepších herních zážitků vůbec, protože to bylo prostě epický. A rád si to v tomhle počtu zase dám, ale stačilo by mi, plácnu, jednou za měsíc. (Odehráli jsme to za 2:55, a to jsme se místy fakt zdrželi a dělali si srandu, že naše fáze rychlých schopností by se měla přejmenovat, protože rychlá většinou moc nebyla. :D Určitě se to při pravidelnějším hraním dá hrát pod 2:30…)
Je lepší, když to hlídá jeden člověk, jaká je fáze, čte události a dělá třeba průzkum, aby se v tom všichni neztratili. U plenění a stavby jsme zase postupně hlásili, když jsme vyřešili každý svoji část ostrova. Karty je zase ideální po vyhodnocení všech efektů tapnout, pak to je jasný, plus si dávat energii na jejich zaplacení přímo na ně, což jsem dvěma klukům, kteří to hráli jen párkrát, opakovaně doporučoval.
Tematické strany desek ostrova jsem hrál jen párkrát sám a jednou s kolegou – a zas tak hrozný to není. A je to zase jiný, náročnější. Takže fajn varianta, když chce člověk změnu.
_____________________________________________
· šéfredaktor aktualit, schvalování a správa videí
· mám deskoherní IG kanál www.instagram.com/solo_boardgaming
Já to taky rád hrávám ve čtyřech, to společné plánování je super, samozřejmě si neříkáme každý detail, ale domlouvám se kdo řeší co, kdo může pomoc a jestli rychle nebo pomalu. Za mě super a souhlasím s @Jonash , je to hratelné v každém počtu hráčů.
Ten pocet hracov je velmi individualny. Pri 2 hracoch je to relativne rychle, ale neprejavia sa riadne synergie + support ducha fakt moc nema zmysel. 3 hraci su relativne rychli, ale duchovia nedostanu tolko moznosti na rozvinutie. 4 hraci su na dlhsiu dobu, ale len zo zaciatku, kym sa nevzije riadne poriadne casovanie. Po zaziti nie celkom obvykleho casovania je to uz potom naozaj pohoda.
Solo som skusal v aplikacii a vobec ma nebavilo. Ako stolovku by som to uz vobec nedaval, lebo rozkladanie a skladanie je dlhe.
Děkujeme, že alespoň zvážíte přestat blokovat reklamy na Zatrolených hrách.
Je to náš hlavní zdroj příjmů, ze kterých financujeme provoz Zatrolených her.
Zombicide Undead or Alive SG Box KS (Dead West)
Akt. cena: 3490 Kč
Končí za: 4 dny